\b;Bloky
Několik příkazů můžete seskupit do jednoho bloku pomocí složených závorek \c;{ }\n;, například: 
\c;
\s;	{
\s;		float  t;
\s;		t = a;
\s;		a = b;
\s;		b = t;  // navzájem vymění obsah "a" a "b"
\s;	}
\n;
Každý příkaz v bloku se ukončuje \l;středníkem\u cbot\term;, ale za samotným blokem se středník nepíše.
Využití bloků v programu si ukážeme na následujícím příkladu s příkazem \c;\l;if\u cbot\if;\n;:
\c;
\s;	if ( a < b )
\s;		\n;příkaz 1\c;;
\s;		\n;příkaz 2\c;;
\s;	\n;příkaz 3\c;;
\n;
Pokud \l;podmínka\u cbot\cond; platí, provedou se příkazy 1, 2 i 3. Pokud podmínka neplatí, přeskočí se pouze příkaz 1, a provedou se příkazy 2 a 3. Vůbec nezáleží na tom, že je příkaz 2 odsazený stejně jako příkaz 1.
Pokud chcete aby se podmínka vztahovala na příkazy 1 i 2 společně, musíte je seskupit do bloku: 
\c;
\s;	if ( a < b )
\s;	{
\s;		\n;příkaz 1\c;;
\s;		\n;příkaz 2\c;;
\s;	}
\s;	\n;příkaz 3\c;;
\n;
Bloky budete potřebovat hlavně v kombinaci s příkazy \c;\l;if\u cbot\if;\n;, \c;\l;while\u cbot\while;\n; a \c;\l;for\u cbot\for;\n; na seskupení několika příkazů, které se mají provádět jen pokud platí určitá podmínka nebo opakovat několikrát dokola.
Bloky můžete zanořit libovolně hluboko do jiných bloků. Zde je příklad dvou úrovní zanoření:
\c;
\s;	if ( a > b )
\s;	{
\s;		int  i = 0;
\s;		while ( i < 18 )
\s;		{
\s;			move(10);
\s;			turn(5);
\s;			i = i+1;
\s;		}
\s;	}
\n;
Otevírací \c;{\n; a zavírací složenou závorku \c;}\n; byste měli zarovnávat pro lepší čitelnost, ale není to povinné. Následující příklad je funkčně totožný jako ten předchozí, zabírá méně místa, ale opravdu nedoporučujeme psát programy tímto stylem: 
\c;
\s;	if(a>b) { int i=0; while(i<18) {
\s;	move(10);turn(5);i=i+1; }}
\n;
\t;Užitečné odkazy
\l;Příkazy\u cbot;, \l;datové typy\u cbot\type; a \l;kategorie\u cbot\category;.
